OECD >Multilingual Summaries

Economic Policy Reforms 2013. Going for Growth

Summary in Swedish

Reformer inom ekonomisk politik 2013. Med sikte på tillväxt.

Sammanfattning på svenska

"Med sikte på tillväxt" bygger på OECD‑experters undersökningar av strukturpolitiska reformer och ekonomiska resultat i syfte att förse politiska beslutsfattare med en uppsättning konkreta rekommendationer på de områden som bedömts som mest angelägna för att skapa bärkraftig tillväxt.

OECD har tagit fram rekommendationer om reformer för stärkande av nettoinkomster och sysselsättning genom analys i årets översikt av varje OECD‑land sedan 2005 och, från senare år, av BRIIKS‑länderna. Denna referensvärdesövning tillhandahåller ett verktyg som regeringarna kan använda vid granskning av politiska reformer, som påverkar sina medborgares levnadsstandard på lång sikt.

Sedan toppmötet i Pittsburgh 2009 har "Med sikte på tillväxt" bidragit G20:s reguljära arbetsprogram för att åstadkomma kraftig, hållbar och balanserad tillväxt, bl.a.genom det s.k. ömsesidiga bedömningsföfarandet.

För varje enskilt land identifieras fem policyprioriteter på grundval av deras förmåga att förbättra den långsiktiga levnadsstandarden genom högre produktivitet och sysselsättning. Prioriteterna omfattar i stort sett regelverken för varu‑ och arbetsmarknad, skola och utbildning, skatter och bidragssystem, handels‑ och investeringsbestämmelser samt innovationspolicy.

I denna upplaga granskas de framsteg som gjorts på grundval av tidigare rekommendationer, och man redovisar nya prioriteringar för den nära framtiden. Man tar också upp den eventuella effekten av tidigare översikters rekommendationer om andra politiska mål för den offentliga sektorn än BNP‑tillväxt.

I kapitel 1 görs först en genomgång av vad som har gjorts i länderna sedan 2011 i fråga om de angelägnaste åtgärder som listats i tidigare utgåvor av översikten "Med sikte på tillväxt", varefter det görs en översyn av prioriteringarna av reformer för att på ett miljövänligt sätt nystarta tillväxten och stärka sysselsättningen mot bakgrund av den närmaste framtidens befarade ekonomiska svaghet.

I kapitel 2 undersöks de eventuella sidoeffekterna av tillväxtfrämjande policyrekommendationer på två andra välfärdsaspekter: inkomstfördelning och miljö. Man utforskar även de rekommenderade reformernas möjliga effekter på interna och externa obalanser (budget resp. bytesbalans). Detta görs i syfte att kartlägga hur sådan påverkan kanaliseras och redovisa möjliga policyrelaterade vinster och kompletteringar.

De fem policyprioriterngar som identifierats för varje enskilt land sammanfattas summariskt i separata landsspecifikationer, sorterade i kapitel 3. Valet av policyprioriteringar är i stor utsträckning baserat på en heltäckande uppsättning av kvantitativa indikatorer, som möjliggör en jämförelse av de olika ländernas policyutformning, vilken presenteras i kapitel 4.

Viktigaste åtgärderna

Läge och prioriteringar för policyreformer

För OECD‑länderna har handlande på grundval av prioriteringar aldrig tidigare sedan starten av denna översiktsserie varit så aktuellt som det är nu, vilket återspeglar den ökande medvetenheten om behovet av strukturreformer för att återställa konkurrenskraft och statsfinansiell bärkraft, förutsättningar för en återgång till en väg mot sund tillväxt efter krisen.

Reformtakten har varit särdeles hög i de EMU‑länder som omfattas av finansiella biståndsprogram eller befinner sig under direkt marknadstryck (t.ex. Grekland, Irland, Italien, Portugal och Spanien), inklusive politiskt känsliga områden som arbetsrätt och välfärdssystem . Dessa länder är även i färd med att genomföra omfattande program för statsfinansiell konsolidering. Detta kontrasterar med den mycket måttligare reformtakten i andra EMU‑länder, i synnerhet i dem med överskott i bytesbalansen, liksom i länder som har den högsta levnadsstandarden (t.ex. Norge, Schweiz och USA). Ändå skulle aktivare reformsatsningar i dessa länder bidra till ett återställande av balansen, både inom EMU‑zonen och mera globalt. Det skulle också stärka de statsfinansiella konsolideringsplanernas trovärdighet.

Praktiska åtgärder med avseende på prioriterade problem har varit relativt omfattande i Centraleuropa, men ‑ genomsnittligt ‑ måttligare i BRIIKS‑länderna, vilket delvis återspeglar det lindrigare krisgenererade trycket på reformer i dessa länder. Ändå har det gjorts framsteg när det gäller att minska omfånget av den statliga kontrollen av företagen, att förbättra öppenheten i varumarknadens regelverk och förstärkning av den grundläggande skolundervisningen.

Av en jämförelse mellan 2011 och 2012 års tillväxtöversikter framgår det att den mest påfallande förändringen är en markant ökning av andelen åtgärder syftande till att stärka sysselsättningen i OECD‑länderna, särskilt inom områdena sociala förmåner och aktiv arbetsmarknadspolitik, vilket återspeglar den intensifierade satsningen på arbetsmarknadssituationen i den svaga återhämtningen efter krisen och på därmed sammanhängande krav att hjälpa arbetslösa tillbaka till arbetslivet. Den starkare betoningen av aktiv arbetsmarknads‑ och socialpolitik ligger i stor utsträckning i linje med ländernas egna engagemang i strukturreformer och kärnprioriteringar, så som dessa formulerats mot bakgrund av G20‑gruppens handlingsplaner.

Särskilt i EMU‑zonen är behovet att minska arbetslösheten en fortsatt pressande utmaning. Rekommendationer att reformera skatte‑ och bidragssystemen, aktiv arbetsmarknadspolitik och anställningsskyddslagstiftning är därför mycket vanliga, även om reformer på varumarknaden också får stor uppmärksamhet, inte minst i tjänstesektorerna, där de kan ge rätt snabba sysselsättningsvinster. I de övriga, relativt förmögna OECD‑länderna, särskilt Japan och Sydkorea, ligger tonvikten mer på att öka arbetskraftens produktivitet, och fokus ligger på reformering av nätverkssektorns regelverk, skattestrukturer, restriktioner för utländska direktinvesteringar samt jordbrukssubventioner. Att reformera skattestrukturen är också en prioritet för USA, parallellt med behovet att förbättra effektivitet och rättvisa i skola och vård.

För länder med lägre inkomster, t.ex. Mexico, Turkiet och BRIIKS‑länderna, har tillväxten i allmänhet varit stark tills helt nyligen, men en uppsättning gemensamma problem gäller utbildningssystemens kvalitet och tillgänglighet, infrastrukturers kapacitet och administration samt utbredningen av kraftiga konkurrens‑ och investeringshinder både för in‑ och utländska företag. Vidare vållar den illegala arbetsmarknaden ekonomisk och social skada i de flesta av dessa länder, och det finns ett antal rekommendationer om exempelvis skatte‑ och bidragssystemen och om anställningstrygghet, vilkas syfte är att minska svartjobbens omfattning.

Eventuella sidoeffekter

Många av de policyändringar som rekommenderats för tillväxtens skull har befunnits antingen bidra till att andra välfärdsmål uppnås eller inte ha några tydliga effekter. Dock kan ett antal rekommendationer komma i konflikt med omfördelnings‑ eller miljömål, och de politiska beslutsfattarna måste vara medvetna om sådana sidoeffekter för att kunna utforma åtgärdspaketen på sådant sätt som är bäst ägnat för uppnåendet av de eftersträvade målen.

Att ändra skattemixen från direkta skatter till konsumtions‑, miljö‑ och fastighetsbeskattning ‑ så som rekommenderas för många länder som ett sätt att förbättra arbets‑ och investeringsincitamenten ‑ skulle kunna kollidera med rättvisemål, om de inte åtföljs av åtgärder som är utformade för att mildra eller minimera de negativa effekterna på inkomstfördelningen.

Åtgärder med avseende på lagstiftning om anställningsskydd, löneförhandlingsinstitutioner och minimilön, vilka rekommenderas för att förbättra anställningsmöjligheterna för lågutbildade arbetstagare och ungdomar, kan öka löneklyftorna och sålunda på kort sikt skärpa inkomstskillnaderna. Denna effekt kan dock delvis eller t.o.m. helt neutraliseras på längre sikt, allteftersom sysselsättningsläget ljusnar för sådana arbetstagare, särskilt för dem med svag anknytning till arbetsmarknaden.

Reformer, som främjar ekonomisk aktivitet, kommer i allmänhet att öka miljöbelastningen, t.ex. genom utnyttjandet av naturresurser, ökande växthusgasutsläpp, avfallsalstring eller vattenförbrukning. Icke desto mindre kommer några av dessa rekommendationer att bidra till att göra framtida BNP‑ökningar miljövänligare genom att öka produktionskostnaderna för icke‑miljövänliga verksamheter. Detta är bl.a. fallet med rekommendationerna att flytta skattetrycket från arbetskraften till miljöförorenande utsläpp. Reformer, som gynnar ökad konkurrens på marknaderna för varor och tjänster och underlättar resursomfördelning, kommer att stärka de marknadsbaserade miljövårdsverktygens effektivitet genom att höja lyhördheten för prissignalerna.

Tillväxtfrämjande strukturreformer har en direkt, kortfristig effekt på statsbudgeten när deras genomförande kräver större tillskott av allmänna medel eller ‑ mindre ofta ‑ medför initiala budgetnedskärningar eller ökat skatteuttag. På längre sikt kommer effekten på budgeten av strukturreformer att variera, främst beroende på om de främjar tillväxt genom sysselsättning eller produktivitet. I bägge fallen genererar reformerna högre skatteintäkter, men bara vid fall av sysselsättning kan de förväntas förbättra budgetbalansen i avsevärd utsträckning.

Reformverksamhet för att minska hindren mot kvinnors förvärvsarbete på heltid och för att avskaffa rättsliga hinder mot inträde på vissa sektorer, exempelvis sådana som rekommenderats för ett antal länder med budgetöverskott, skulle försvaga statsbudgetens tillstånd på grund av att sparandet skulle minska och investeringarna främjas. Omvänt gäller att till de politiska åtgärder, som är mer inriktade på att stärka statsbudgeten, hör reformer som ökar exportorienterade sektorers konkurrenskraft genom ändrad skattepolitik eller ökad exponering mot inhemsk konkurrens.

Summary of
OECD (2013), Economic Policy Reforms 2013. Going for Growth, OECD Publishing.
http://dx/doi.org/10.1787/growth-2013-en

© OECD

Denna sammanfattning är inte en officiell OECD-översättning.

Reproduktion av denna sammanfattning är tillåten, om OECD:s upphovsrätt och publikationens titel på originalspråket nämns.

Flerspråkliga sammanfattningar är översatta utdrag ur OECD–publikationer, som ursprungligen publicerats på engelska och franska.

De kan beställas gratis från OECD:s nätbokhandel www.oecd.org/bookshop

Närmare upplysningar lämnas av OECD Rights and Translation unit, Public Affairs and Communications Directorate: rights@oecd.org, fax: +33 (0)1 45 24 99 30.

OECD Rights and Translation unit (PAC)
2 rue André-Pascal, F-75116
Paris, Frankrike

Besök vår nätplats www.oecd.org/rights