OECD >Multilingual Summaries

Economic Policy Reforms 2014: Going for Growth Interim Report

Summary in Swedish

Reformer i ekonomiak politik 2014. Rapport: Med sikte på tillväxt

Sammanfattning på svenska

Bakgrunden till rapporten "Med sikte på tillväxt" är en ambition att med hjälp av OECD:s expertis på området strukturreformer och ekonomiska resultat erbjuda de politiska beslutsfattarna konkreta reformrekommendationer för att främja tillväxten. Fem programprioriteringar har framtagits för varje enskilt land på grundval av deras förutsättningar att förbättra långsiktig materiell levnadsstandards genom högre produktivitet och sysselsättning.

Prioriteringar i fråga om strukturreformer gäller i stort sett regelverken för varu‑ och arbetsmarknaderna, skol‑ och utbildningsväsen, skatte‑ och välfärdssystem, handels‑ och investeringsregler samt innovationspolicy. Denna rapport har sedan 2005 publicerats årligen för OECD‑länderna och sedan 2011 också för Brasilien, Kina, Indien, Indonesien, Ryssland och Sydafrika ("BRIIKS‑länderna"). Rapporterna "Med sikte på tillväxt" har utnyttjats för G20‑gruppens officiella arbetsprogram för att skapa stark, hållbar och balanserad tillväxt.

I den här preliminära rapporten går man igenom de viktigaste tillväxtproblemen för OECD‑länderna och för flertalet länder utanför OECD och inventerar de framsteg som gjorts under de två senaste åren när det gäller att genomföra strukturpolitiska reformer för att lösa dem (kapitel 1). Denna undersökning sker i ljuset av uppföljningen av de landsspecifik prioriteter som redovisats i de tidigare upplagorna av "Med sikte på tillväxt". De möjliga effekterna av reformer av andra policymålsättningar än BNP‑tillväxt diskuteras också, med fokus på konsolidering av de offentliga finanserna, bantning av budgetunderskotten och minskning av inkomstklyftorna.

I rapporten uppdateras också OECD:s indikatorer för varumarknadslagstiftning, som mäter omfattningen av juridiska konhurrenshinder inom olika näringslivssektorer, t.ex. nätverksindustrier (energi, telekom och transporter), professionella tjänster och detaljhandel med distribution (kapitel 2). Dessa indikatorer har blivit mycket använda av nationella regeringar och internationella organisationer och högskolor.

Viktigare policykonstateranden

Framsteg och utmaningar för policyreformering

Krisen har hämmat många utvecklade ekonomiers potentiella tillväxt; några tillväxtekonomier kör fast i flaskhalsar. Återhämtning och bärkraftig tillväxt kräver ambitiösa och omfattande strukturreformer, som berör en lång rad ekonomipolitiska områden.

Regeringarna har fortsatt att göra framsteg på många fronter trots svårigheten att få gehör för reformer i en tid av dämpade tillväxtförutsättningar. Reformtakten på de av OECD:s policyrekommendationer omfattade områdena har saktat in något under de två senaste åren, men slår generellt sett och med god marginal den som rådde före krisen. Reformintensiteten har fortsatt att vara hög i eurozonen under det direkta trycket från marknader eller finansiella biståndsprogram.

Med avseende på reformer som syftar till att stimulera produktiviteten har större uppmärksamhet ägnats åtgärder för att öka den offentliga sektorns effektivitet, förbättra utbildningsresultat och lätta upp varumarknadslagstiftningen samt ‑ i något lägre grad ‑ beskattning och infrastruktur. Vad gäller arbetsmarknad och socialpolitik har reformåtgärderna varit intensivare på områden som exempelvis förtidspensionsplaner, inkomstförstärkningsprogram och arbetssökningsassistans, liksom anställningsskydsregler.

Trots den senaste tidens förbättringar av de ekonomiska framtidsutsikterna står länderna fortsatt inför utmaningar på olika strukturrelaterade områden. Några OECD‑länder konfronteras med dämoad produktivitetsökning trots relativt stora investeringar i kunskapsbaserat kapital och högskoleutbildning av god kvalitet (Australien, Canada, Nya Zeeland, Storbritannien och Schweiz).

I fråga om tillväxtekonomierna (Brasilien, Kina, Chile, Indonesien, Indien, Mexico, Ryssland, Turkiet och Sydafrika) utgör behovet av att förbättra tillträdet till god utbildning, åtgärdande av den fysiska och rättsliga infrastrukturens flaskhalsar och ‑ i de flesta fall ‑ överföra fler arbetstagare från den svarta till den vita arbetsmarknaden den angelägnaste uppgiften.

Bestående hög arbetslöshet är ett bekymmer som delas av de flesta europeiska länder, men särskilt i Syd‑ och Centraleuropa, där långtidsarbetslösheten är fortsatt hög, även där den genomsnittliga arbetslösheten har gått ned sedan krisen. Till de bidragande faktorerna, vilka skiljer sig från land till land, hör bl.a. diverse barriärer mot jobbskapande och arbetstagarrörlighet, samt otillräckligt stöd till arbetssökning och kompetensutveckling. I den södra eurozonens länder, som har drabbats hårdast av krisen, skulle kraftfullare varumarknadsreformer förstärka effekten av de påtagliga arbetsmarknadsreformer som har genomförts på senare år.

I några OECD‑länder, där befolkningen åldras särdeles snabbt (Tyskland, Japan och Sydkorea), är uppgiften att få ut fler kvinnor på arbetsmarknaden och se till att de integreras där fullständigt fortfarande den största utmaningen, jämsides med kravet att förbättra produktiviteten i tjänstesektorn.

I länder, där inkomstklyftorna är särskilt stora, bör policyrelaterade åtgärder huvudsakligen vara inriktade på att bidra till en reduktion av inkomstskillnaderna, även om detta kan ta viss tid. Åtgärder som vidtas för att stimulera tillväxt i länder med de största budgetunderskotten, kan å andra sidan troligen inte förväntas minska dessa klyftor.

Framsteg som nåtts på vägen mot sänkta rättsliga konkurrenshinder

Varumarknadsregler är väsentliga för välfungerande marknadsbaserade ekonomier, inte minst för att skydda marknadsetiken, men även för att uppnå miljörelaterade, sunda och säkra mål. På alla varumarknadsområden, där konkurrens är hanterbar, ska emellertid regelverken vara utformade så att de främjar, inte hämmarkonkurrens.

Konkret innebär detta att man ändrar lagar och andra författningar som blockerar tillträde till marknaden, inskränker företagens konkurrensförmåga på en viss marknad, reducerar leverantörernas incitament att konkurrera eller begränsar konsumenternas val‑ och informationsmöjligheter.

Uppdateringen för 2013 av de här aktuella OECD‑indikatorerna visar att reformerna på detta område har tappat fart under de fem senaste åren, en trend som redan tidigare var uppenbar. Icke desto mindra har åtskilliga länder genomfört betydande reformer under de fem senaste åren – särskilt Grekland, Polen, Portugal och Slovakien.

Allmänt gäller att länderna har gjort fler framsteg under de fem senaste åren i fråga om att luckra upp bestämmelserna om utförsäljning av statliga ekonomiska intressen, minska priskontrollernas konkurrenshämmande effekter, förenkla administrativa förfaranden för nystartade företag, förbättra tillgången till information om gällande regerverk och att fasa ut beteenden som diskriminerar utländska leverantörer.

Konkurrenshämmande lagstiftning förekommer fortfarande på ett antal områden, även om påtagliga framsteg har gjorts sedan mitten av 1990‑talet i arbetet på att sänka barriärerna. Domänerna med det största utrymmet för förbättringar, både inom och utanför OECD, är bl.a. offentligt ägande och ledningen av statliga företag, liksom rättsliga hinder för tillträdet till nätverksindustrier och professionella tjänster.

Summary of
OECD (2014), Economic Policy Reforms 2014: Going for Growth Interim Report, OECD Publishing.
http://dx/doi.org/10.1787/growth-2014-en

© OECD

Denna sammanfattning är inte en officiell OECD-översättning.

Reproduktion av denna sammanfattning är tillåten, om OECD:s upphovsrätt och publikationens titel på originalspråket nämns.

Flerspråkliga sammanfattningar är översatta utdrag ur OECD–publikationer, som ursprungligen publicerats på engelska och franska.

De kan beställas gratis från OECD:s nätbokhandel www.oecd.org/bookshop

Närmare upplysningar lämnas av OECD Rights and Translation unit, Public Affairs and Communications Directorate: rights@oecd.org, fax: +33 (0)1 45 24 99 30.

OECD Rights and Translation unit (PAC)
2 rue André-Pascal, F-75116
Paris, Frankrike

Besök vår nätplats www.oecd.org/rights