OECD >Multilingual Summaries

Education Policy Outlook 2015

Making Reforms Happen

Summary in Norwegian

Utsikter for utdanningspolitikk 2015

Hvordan få reformer til å skje

Sammendrag på norsk

I OECD‑land blir mer enn 12 % av offentlige utgifter investert i utdanning. Men som internasjonale undersøkelser som OECDs Programme for International Student Assessment (PISA) viser, er det betydelig variasjon når det gjelder måten de pengene blir brukt på og resultatene de produserer. Denne første utgaven av Utsikter for utdanningspolitikk 2015: Hvordan få reformer til å skje, har som mål å hjelpe beslutningstakere og andre interessenter innen utdanning med å finne ut hvordan kollegaene deres i andre land håndterer felles utfordringer, fra å undervise mangfoldige studentmasser til å innføre tiltak som gjør skoler ansvarlige for kvaliteten på utdanningen de tilbyr. Rapporten gir et detaljert blikk på rundt 450 utdanningsreformer som ble vedtatt i OECD‑land mellom 2008 og 2014. Selv om disse politikkene ble utviklet innenfor spesifikke sammenhenger, kan de tjene som inspirasjon for beslutningstakere som ser etter effektive måter å forbedre sine egne utdanningssystemer på.

Trender innen utdanningspolitikk

Nesten 1 av fem 15‑år gamle studenter i OECD‑land har ikke de minsteferdighetene som kreves for å delta fullt ut i dagens samfunn. Omtrent 16 % av mulige reformer fokuserer på å sikre kvalitet og likhet innen utdanning. Mange land har prioritert politikk som støtter svakerestilte elever eller skoler med mangfoldige studentmasser. Disse politikkene omfatter New Zealands støtte for sin Māori‑ og Pasifika‑befolkning, Englands Pupil Premium og Chiles lov om fortrinnsmessige subsidier (Preferential Subsidies). I mellomtiden har Australia og Polen fokusert på å øke innmeldingen og forbedre kvaliteten av tilbud om utdanning og omsorg for barn fra ett til åtte år.

Omtrent 29 % av reformtiltak vurdert i rapporten har som mål å bedre forberede elever for fremtiden. For å oppnå dette, har mange land fokusert på å forbedre kvaliteten og relevansen av sine yrkesrettede utdannings‑og opplæringsprogrammer (VET) eller på å utvide systemene sine for arbeidsbasert opplæring og praksis. Portugal introduserte en omfattende VET‑strategi, mens Danmark og Sverige reformerte VET‑programmene sine. Mange land introduserte også politikk for å sørge for at elever kan finne en jobb eller en plass i høyere utdanning Nasjonale kvalifikasjonsrammeverk er også blitt endret, ofte i samarbeid med EU, for å øke åpenheten på tvers av utdanningssystemer.

Land har også fokusert på skoleforbedring (24 % av reformtiltak vurdert i denne rapporten tar for seg dette temaet), med mål om å utvikle positive læringsmiljøer og tiltrekke og beholde dyktige medarbeidere. Politikk relatert til lærere har vært en prioritet: Australia opprettet Australian Institute for Teaching and School Leadership, og Nederland utviklet et lærerprogram. Frankrike og USA konsentrerte seg på å forbedre innledende læreropplæring, mens Finland vedtok tiltak for å opprette et system for faglig utvikling for skolepersonell. Noen av de nordiske landene og Japan reformerte læreplanene sine.

Skolesystemer bruker evaluering og vurdering til å styre reforminnsatsen sin. Omtrent 14 % av politikkene som er under diskusjon rettet seg mot denne siden av utdanning. Chile og Mexico, for eksempel, styrket evalueringsinstitusjonene sine. Med sitt VALES‑prosjekt har Italia introdusert politikk for å utvikle verktøy og prosesser til å støtte interne og eksterne evalueringer av skoler.

Siden styring av utdanningssystemer er i ferd med å bli mer sammensatt (9 % av reformene tar for seg styringsproblematikk), har noen land utarbeidet overordnede visjoner for sine utdanningssystemer (Danmarks Folkeskole‑reform og Canadas nasjonale strategier og prioriteringer) eller har avgrenset roller og ansvar, enten ved å opprette nye institusjoner eller ved å omorganisere lokale styringsordninger (Estland). Finansieringsreformer (12 % av alle reformtiltak vurdert i denne rapporten) har vært utbredt på systemnivå (“Race to the Top” i USA og Tysklands “Investing in the Future”), institusjonsnivå (Mexicos “Dignified Schools”‑program og Belgias skolefinansieringsreform), og på nivået til den enkelte eleven (New Zealand).

Vellykket implementering av politikk

Utdanningsreformer vil kun være effektive hvis politikk blir godt implementert. Dette betyr at for å støtte reformer med tanke på evaluering og reformer, så må det være på plass et konsekvent rammeverk, med tilstrekkelig kapasitet til å utføre og tolke evalueringer på alle nivåer av utdanningsystemet. For at de skal innføres på en vellykket måte, må innovasjoner i læringsmiljøet konkret ta for seg spesifikk undervisnings‑ og læringsproblematikk. Og for å forbedre kvaliteten på utdanningen som skoler tilbyr, må politikk fokusere på å endre klasseromspraksis, balansere eksternt press og støtte, og utvikle og forfølge langsiktige målsettinger.

Mer generelt, viser analysen av de utvalgte reformtiltakene at de mest effektive politikkene er de som er utviklet rundt elever og læring, som utvikler kapasiteten til lærere, og som engasjerer alle interessenter. I de fleste OECD‑land er spesielt lærerfagforeninger og næringslivsorganisasjoner i ferd med å i økende grad bli involvert i politikkimplementering. Lærerfagforeninger ber om mer strukturert dialog med myndigheter, mens næringslivssektoren er ivrig etter å etablere tettere bånd med utdanningssystemer.

Like viktig er det at analysen viser at det er lite oppfølging når ny politikk er blitt vedtatt. Kun 10 % av politikkene som ble vurdert i dette datasettet er blitt evaluert med tanke på effekten deres. Å måle effekten av politikk grundigere og mer konsekvent vil ikke bare kostnadseffektivt på lang sikt, det er også avgjørende for å utvikle de mest nyttige, praktisk gjennomførbare og vellykkede utdanningsmessige politikkalternativer.

Sammendrag av
OECD (2015), Education Policy Outlook 2015: Making Reforms Happen, OECD Publishing.
http://dx/doi.org/10.1787/9789264225442-en

© OECD

Denne oppsummeringen er ingen offisiell OECD-oversettelse.

Denne oppsummeringen kan reproduseres hvis OECDs copyright og originalens tittel angis.

Flerspråklige oppsummeringer er oversatte utdrag av OECD-publikasjoner opprinnelig utgitt på engelsk og fransk.

Disse er gratis tilgjengelige på OECDs Online Bookshop www.oecd.org/bookshop

For ytterligere informasjon, ta kontakt med OECD Rights and Translation unit, Public Affairs and Communications Directorate, rights@oecd.org eller per faks: +33 (0)1 45 24 99 30.

OECD Rights and Translation unit (PAC)
2 rue André-Pascal, 75116
Paris, France

Besøk vårt nettsted www.oecd.org/rights