OECD >Multilingual Summaries

OECD-FAO Agricultural Outlook 2018-2027

Summary in Hungarian

OECD‑FAO mezőgazdasági kilátások: 2018–2027

Összefoglalás magyarul

A 2018–2027 közötti időszakra szóló mezőgazdasági kilátások c. kiadvány az OECD és a FAO (az ENSZ Élelmezésügyi és Mezőgazdasági Szervezete) együttműködésében készült; elkészítésében a tagországok kormányzati szakértői, valamint az árukereskedelmi szakmai szervezetek nyújtottak segítséget. Konszenzusos értékelést ad a mezőgazdasági‑ és a haltermékpiac tíz éves időszakra vonatkozó kilátásairól nemzeti, regionális és globális szinten. Az idei kiadás külön fejezetet szentel a Közel‑Kelet és Észak‑Afrika mezőgazdaságára és halászatára vonatkozó kilátásoknak és kihívásoknak.

Egy évtizeddel a 2007–2008‑as élelmiszerárcsúcsokat követően a világ agrárpiacain erősen eltérő körülmények tapasztalhatók. A termelés minden árucikk vonatkozásában lassú növekedést mutat, 2017‑ben a legtöbb gabonaféle, húsféleség, tejtermék és haltermék esetében rekordszintet ért el, míg a gabonakészletek szintje minden idők legmagasabbikára emelkedett. A keresletnövekedés ugyanakkor gyengülni kezdett. Az elmúlt évtizedben a keresletnek adott lökés jelentős részben a Kínai Népköztársaságban (a továbbiakban: „Kína”) bekövetkezett egy főre jutó jövedelemnövekedésnek volt betudható, mely növekedés ösztönzőleg hatott a hústermékek, a haltermékek és az állati takarmány iránti keresletre az országban. A keresletnövekedés ezen forrása lassuló tendenciát mutat, a globális növekedés új forrásai pedig nem elegendőek az általános növekedés fenntartásához. Ennek eredményeképpen a mezőgazdasági árucikkek árai várhatóan alacsonyak maradnak. A jelenlegi magas készletszintek ugyancsak valószínűtlenné teszik a trend megfordulását az elkövetkező néhány évben.

A keresletnövekedés gyengülése várhatóan fennmarad az elkövetkező évtizedben is. A fogyasztásnövekedés fő hajtóereje a legtöbb árucikk esetében a népesség lesz, még akkor is, ha az előrejelzések szerint a népességnövekedés üteme csökkenni fog. Ezen túlmenően számos árucikk esetében az egy főre jutó fogyasztás várhatóan stagnálni fog globális szinten. Ez különösen az alapvető élelmiszerek, például a gabonafélék, valamint a gyökér‑ és gumós növények esetében jellemző, amelyek fogyasztási szintje számos országban megközelíti a telítettségi szintet. Ezzel ellentétben a hústermékek iránti keresletnövekedés lassulóban van a preferenciákbeli regionális eltérések és a rendelkezésre álló jövedelem korlátozottsága miatt, ugyanakkor az állati termékek, mint például a tejtermékek iránti kereslet a következő évtizedben várhatóan gyorsabban bővül majd.

A gabonafélék és az olajos magvak esetében a keresletnövekedés legfőbb forrása a takarmány lesz, szoros második helyen pedig az élelmiszer áll. A takarmány iránti további kereslet jelentős része ezentúl is Kínából származik majd. Ennek ellenére a takarmány iránti kereslet növekedése az előrejelzések szerint globális szinten lelassul az állattenyésztés intenzívebbé válása ellenére is. A további keresletnövekedés jelentős hányadának forrását a magas népességnövekedésű régiók, például a Szubszaharai Afrika, India, a Közel‑Kelet és Észak‑Afrika adják majd.

A bioüzemanyag‑előállítás alapanyagául szolgáló gabonafélék, növényi olajok és cukornád iránti kereslet várhatóan sokkal szerényebb mértékben növekszik majd, mint az elmúlt évtizedben. Míg az elmúlt évtizedben a bioüzemanyag‑termelés bővülése több mint 120 millió tonnával növelte a gabonafélék, főként a kukorica iránti keresletet, ez a növekedés a Kilátásokban tárgyalt időszak során várhatóan nulla közelében marad. A fejlett országokban a jelenlegi politikák valószínűsíthetően nem segítenek elő jelentős további bővülést. A jövőbeli keresletnövekedés ezért túlnyomórészt a fejlődő országokból származik majd, amelyek közül több is vezetett be bioüzemanyag‑használatot támogató politikákat.

A lassuló egy főre jutó keresletnövekedés átfogó mintája alóli kivételt a cukor és a növényi olajok jelentik. Az egy főre jutó cukor‑ és növényiolaj‑fogyasztás a fejlődő világban várhatóan nőni fog azzal párhuzamosan, hogy a fejlődő országokban végbemenő urbanizáció nagyobb keresletet eredményez a feldolgozott élelmiszerek és a készételek iránt. Az élelmiszerfogyasztási szintek és az étrendösszetétel változásai arra engednek következtetni, hogy az alultápláltság, a túltápláltság és a hiányos táplálkozás „hármas terhe” továbbra is fennáll majd a fejlődő országokban.

A globális mezőgazdasági és halászati termelés az előrejelzések szerint mintegy 20%‑kal növekszik majd a következő évtizedben, de az egyes régiók között jelentős eltérések lesznek megfigyelhetők. A Szubszaharai Afrika országaiban, Dél‑ és Kelet‑Ázsiában, a Közel‑Keleten és Észak‑Afrikában erős növekedés várható. Ezzel ellentétben a fejlett világban, különösképpen Nyugat‑Európában sokkal alacsonyabb termelésnövekedés várható. A termelésnövekedés elsősorban intenzifikációból és termelékenységnövekedésből, részben pedig a termelőbázisnak az állatállomány bővítésén és a legelők termőföldekké alakításán keresztüli növeléséből származik majd.

A lassúbb fogyasztás‑ és termelésnövekedés mellett az agrár‑ és halászati termékek kereskedelme az előrejelzések szerint az előző évtizedben mért ráta mintegy felével növekszik majd. A nettó export növekedése jellemzően a termőföldekben gazdag országokból, különösen az amerikai kontinens országaiból származik majd. A nagy népsűrűségű és nagy népességnövekedésű országokban, különösen a Közel‑Keleten, Észak‑Afrikában, a Szubszaharai Afrikában és Ázsiában a nettó import növekedése lesz majd tapasztalható.

Az előrejelzések szerint az export szinte minden agrártermék esetében továbbra is a fő szállító országok alkotta stabil csoportok között koncentrálódik majd. Figyelemre méltó változást jelent az Orosz Föderáció és Ukrajna erősödő jelenléte a világ gabonapiacain, mely várhatóan a továbbiakban is fennmarad. Az exportpiacok erős koncentráltsága érzékenyebbé teheti a világpiacokat a természeti és politikai tényezőkből eredő kínálati sokkokra.

A Mezőgazdasági kilátások: 2018–2027 c. kiadvány alapprognózisként azzal a feltételezéssel él, hogy a jelenlegi politikák a jövőben is érvényben maradnak. A mezőgazdasági piacokat érintő hagyományos kockázatok mellett növekvő bizonytalanság figyelhető meg az agrárkereskedelmi politikák kapcsán, illetve aggályok merülnek fel a protekcionizmus lehetséges globális szintű növekedése miatt. Az agrárkereskedelem fontos szerepet játszik az élelmiszerbiztonság biztosításában, aláhúzva a kedvező agrárpolitikai környezet szükségességét.

Közel‑Kelet és Észak‑Afrika

Az idei évi külön fejezet a Közel‑Kelettel és Észak‑Afrikával foglalkozik, mely területeken az élelmiszerek iránti kereslet növekedése, valamint a termőföldek és a vízforrások korlátozottsága növekvő importfüggőséget eredményez az alapvető élelmiszerek tekintetében. Számos ország exportbevételeinek jelentős részét élelmiszerimportra költi. Az élelmiszerbiztonságot konfliktusok és politikai instabilitás fenyegeti.

A régió mezőgazdasági és halászati termelése az előrejelzések szerint évi 1,5%‑kal bővül majd, főként a termelékenységjavulásnak köszönhetően. A régióban érvényben lévő politikák támogatják a gabonafélék termesztését és fogyasztását, ennek eredményeképpen a termőföldek 65%‑a vízigényes, a kalóriabevitel jelentős részét kitevő gabonafélékkel, főként búzával van beültetve. Az előrejelzések szerint továbbra is a gabonafélékben és cukorban gazdag étrend lesz a jellemző, melyhez alacsony állati forrásból származó fehérjebevitel társul.

Egy alternatív élelmiszerbiztonsági megközelítés szerint a politikákat úgy kellene átalakítani, hogy azok a gabonafélék támogatása helyett a vidékfejlesztést, a szegénység csökkentését, valamint a magasabb értékű kertészeti termékek előállítását támogassák. Egy ilyen jellegű változás a diverzifikáltabb és egészségesebb étrend kialakításához is hozzájárulhatna.

Summary of
OECD (2018), OECD-FAO Agricultural Outlook 2018-2027, OECD Publishing.
http://dx/doi.org/10.1787/agr_outlook-2018-en

© OECD

Ez az összefoglalás nem hivatalos OECD fordítás.

Ez az összefoglalás abban az esetben másolható, ha megemlítésre kerül az OECD szerzői joga és az eredeti kiadvány címe.

A többnyelvű összefoglalások az eredetileg angol ill. francia nyelvű OECD kiadványok kivonatos fordításai.