OECD >Multilingual Summaries

International Migration Outlook 2015

Summary in Norwegian

Utsikter for internasjonal migrasjon – 2015

Sammendrag på norsk

Hovedtrender

Innvandringen er på vei opp i de fleste OECD‑land. Foreløpige data for 2014 indikerer at permanente migrasjonsstrømmer økte kraftig for første gang siden 2007 og nå er tilbake til nivåene før finanskrisen, med 4,3 millioner permanente innvandrere i OECD. Familiegjenforening stod for 35 prosent av all permanent innvandring til OECD‑landene i 2013 og fri bevegelighet for 30 prosent.

Tyskland befester sin posisjon som et av de viktigste innvandringslandene, og bare USA tar nå imot flere innvandrere enn Tyskland gjør. Totalt sett mottok EU i 2013 like mange permanente innvandrere fra land utenfor EU som USA gjorde fra alle land. En av ti nye innvandrere til OECD er kinesiske og 4,4 prosent er fra India. Romania og Polen er nummer to og tre med henholdsvis 5,5 prosent og 5,3 prosent av den totale innvandringen til OECD‑landene.

I 2014 økte antall nye asylsøkere i OECD‑landene med 46 prosent og var over 800 000 for første gang siden begynnelsen av 1990‑tallet, det nest høyeste nivået på 35 år. Foreløpige data indikerer at man også i 2015 vil se historisk høye nivåer. De største innvandringslandene er Tyskland, USA, Tyrkia, Sverige og Italia. Frankrike er nå på sjette plass, ned fra sin mangeårige posisjon blant de tre største mottakerlandene.

En rekke OECD‑land har endret sine innvandringslover fundamentalt de siste årene som et svar på nye migrasjonsmønstre skiftende politiske situasjoner. De fleste endringene tenderer mot økt restriksjon: (i) faglærte arbeidere er fortsatt ønsket, men landene velger mer selektivt; (ii) investorer og entreprenører er ettertraktede, men blir vurdert nøyere; (iii) enkelte familiegjenforeningsprosedyrer er forenklet, men den generelle trenden er fortsatt i retning av restriksjoner; (iv) nye tiltak har blitt vedtatt som respons på den humanitære krisen i Middelhavsregionen; og (v) tiltak for å styrke grensekontroll, oppfordre til frivillige returer og kampen mot ulovlig arbeid utført av utenlandske arbeidstakere, har blitt implementert.

For de aller fleste land har arbeidsmarkedsresultatene for innvandrere og den opprinnelige befolkningen vært enten stabile eller bedret seg de siste årene. Imidlertid har enkelte land som ennå ikke har kommet seg ut av krisen (Hellas, Italia og Slovenia), opplevd at innvandrere har blitt uforholdsmessig negativt berørt. Totalt sett økte den gjennomsnittlige sysselsettingen for innvandrere i OECD‑området noe mer enn for den opprinnelige befolkningen i årene 2011–2014, selv om man ikke så noen signifikant endring i arbeidsledigheten.

Mens målrettede integreringstiltak fortsetter å iverksettes, forsøker enkelte land som har en lang tradisjon for å ta imot innvandrere, å implementere integreringstiltak i alle økonomiske og sosiale aspekter. Mange land legger særlig vekt på godkjenning av utenlandsk utdanning og på livslang læring, spesielt for personer som mangler grunnleggende ferdigheter.

Internasjonal mobilitet for helsearbeidere

Totalt har antallet leger og sykepleiere fra andre land som arbeider i OECD‑landene, økt med 60 prosent siden 2004. Trenden gjenspeiler den generelle økningen i innvandringen til OECD‑landene – særlig av faglærte arbeidere. Den viser også det store bidraget som innvandrere har for økningen i antall helsepersonell i OECD‑landene på 2000‑tallet, selv om de aller nyeste dataene indikererer en redusert innvandring i en rekke land.

Asiatiske land er verdens fremste leverandører av leger og sykepleiere, men det er også økende mobilitet mellom OECD‑land, først og fremst på grunn av økt flyt av arbeidskraft internt i EØS‑området. Små land og øyland er likevel fortsatt de som kan vise til den høyeste utvandringen.

I 2010/11 utgjorde leger og sykepleiere som hadde utvandret til OECD‑området fra land rammet av alvorlig mangel på helsepersonell, som definert av Verdens helseorganisasjon (WHO), 20 prosent av det anslåtte behovet for ansatte i helsetjenesten i sine opprinnelsesland, sammenlignet med 9 prosent i 2000/01.

Som følge av en stadig økende internasjonal studentmobilitet har antallet medisinstudenter som tar utdanningen sin i utlandet, økt kraftig de siste årene. Dette er et resultat av medisinske studiers stadig mer internasjonale karakter, noe som skyldes både udekket etterspørsel i land som begrenser tilgangen til helseutdanning og ‑opplæring, og det voksende tilbudet av medisinske fakulteter rundt om i verden. I årene som kommer kan man forvente at antallet internasjonale medisinske studenter fortsette å stige.

Hovedfunn

Innvandringen stiger og er tilbake på nivåene før finanskrisen

Det totale antall personer født i utlandet i OECD‑landene var 117 millioner i 2013, 35 millioner (40 prosent) flere enn i 2000.

Foreløpige tall for 2014 indikerer at den permanente migrasjonsstrømmen til OECD‑området var på 4,3 millioner mennesker, en økning på 6 prosent i forhold til 2013. I tillegg har de fleste kategorier av midlertidig innvandring også økt.

Kina og India er fortsatt viktige utvandringsland, men også Polen og Romania har betydelig utvandring på grunn av økt mobilitet innad i EU‑området.

Antall asylsøkere i OECD‑landene nådde et historisk høyt i nivå 2014 og fortsetter å øke i 2015.

Enkelte positive tegn på innvandreres effekt på arbeidsmarkedet

Totalt sett økte den gjennomsnittlige sysselsettingen av innvandrere i OECD‑området med 1,3 prosentpoeng i årene 2011–2014, sammenlignet med 0,5 prosentpoeng for den opprinnelige befolkningen.

Arbeidsledigheten endret seg ikke mye og er stadig i gjennomsnitt 3,3 prosentpoeng høyere for utenlandsfødte enn for den opprinnelige befolkningen.

I OECD‑området har økningen i langtidsledigheten for innvandrere avtatt den siste tiden, men rammer fortsatt 6 prosent av arbeidsstyrken fra andre land.

Den økende betydningen av utenlandsk helsepersonell

Andelen utenlandsfødte leger steg i de fleste land mellom 2000/01 og 2010/11, fra gjennomsnittlig (23 land) 19,5 prosent til over 22 prosent, mens den blant sykepleiere økte fra 11 prosent til 14,5 prosent (22 land).

I 2010/11 utgjorde utenlandsfødte leger og sykepleiere med praksis i OECD‑landene omtrent 5 prosent av alt helsepersonell i hele verden.

I 2012/14 utgjorde leger og sykepleiere med utdanning fra utlandet henholdsvis 17 prosent og 6 prosent i de 26 landene for leger og 24 landene for sykepleiere der det finnes tilgjengelige data.

Mellom 2000/01 og 2010/11 steg antall leger og sykepleiere som emigrerte til OECD‑land fra land med alvorlige mangel på helsearbeidere, med mer enn 80 prosent.

Sammendrag av
OECD (2015), International Migration Outlook 2015, OECD Publishing.
http://dx/doi.org/10.1787/migr_outlook-2015-en

© OECD

Denne oppsummeringen er ingen offisiell OECD-oversettelse.

Denne oppsummeringen kan reproduseres hvis OECDs copyright og originalens tittel angis.

Flerspråklige oppsummeringer er oversatte utdrag av OECD-publikasjoner opprinnelig utgitt på engelsk og fransk.

Disse er gratis tilgjengelige på OECDs Online Bookshop www.oecd.org/bookshop

For ytterligere informasjon, ta kontakt med OECD Rights and Translation unit, Public Affairs and Communications Directorate, rights@oecd.org eller per faks: +33 (0)1 45 24 99 30.

OECD Rights and Translation unit (PAC)
2 rue André-Pascal, 75116
Paris, France

Besøk vårt nettsted www.oecd.org/rights