OECD >Multilingual Summaries

International Migration Outlook 2017

Summary in Finnish

Kansainvälinen muuttoliikekatsaus 2017

Suomenkielinen tiivistelmä

Pääasialliset suuntaukset

Vuoden 2016 alustavien tietojen mukaan pysyvän maahanmuuton virrat OECD‑alueelle kasvoivat edelleen jo kolmantena peräkkäisenä vuotena. Noin 5 miljoonaa ihmistä muutti pysyvästi OECD‑maihin vuonna 2016, mikä on huomattavasti enemmän kuin edellisenä huippuvuonna 2007 ennen talouskriisiä.

Vuosien 2015‑2016 kasvun suurin tekijä oli humanitäärinen maahanmuutto, joka kattoi 1,5 miljoonaa ihmistä 2015 tammikuun ja 2016 joulukuun välisenä aikana. Vuonna 2015 perheenyhdistämistoimien ja Euroopan unionin sisäisen vapaan liikkuvuuden osuudet olivat kumpikin noin kolmannes kaikesta pysyvästä maahanmuutosta OECD‑maihin. Viisi pääasiallista lähtömaata vuonna 2015 olivat Kiina, Syyria, Romania, Puola ja Intia. 29 % OECD‑maihin saapuvista uusista maahanmuuttajista tuli toisista OECD‑maista.

Myös tilapäinen maahanmuutto on kasvanut OECD:n alueella. Vuonna 2015 yhtiöiden sisäinen liikkuvuus kasvoi yli 10 % ja työntekijöiden tilapäiset siirrot muissa maissa sijaitseviin tehtäviin kasvoivat EU:n piirissä 3 %. Sesonkityöntekijöiden kansainvälinen rekrytointi kasvoi monissa maissa ja erityisen jyrkästi Puolassa.

Samoin kuin vuonna 2015, vuonna 2016 OECD‑maihin saapui yli 1,6 miljoonaa uutta turvapaikanhakijaa. Melkein 3/4 heistä rekisteröitiin Euroopan OECD‑maissa. Koko OECD:n alueella turvapaikkahakemuksen jättäneistä yli 20 % oli syyrialaisia ja 13 % afgaaneja. Saksassa rekisteröitiin 720 000 virallista turvapaikkahakemusta vuonna 2016, mikä oli eniten kaikista OECD‑maista väestöön suhteutettuna (0,9 %).

Vastauksena kansainvälisen suojelun kasvavaan tarpeeseen monet OECD‑maat ovat laajentaneet uudelleensijoittamisohjelmiaan. Muille kuin YK:n pakolaisjärjestön 1951 laaditun yleissopimuksen mukaisen suojeluaseman saaneille henkilöille tarjotut olosuhteet ovat kuitenkin muuttuneet vähemmän suosiollisiksi useissa maissa. Monissa maissa ollaan lisäksi ottamassa käyttöön tiukempi rajavalvonta sekä maahantulon ja oleskelun tarkempi seuranta. Samaan aikaan OECD‑maat uusivat ja parantavat edelleen politiikkaohjelmiaan ulkomaalaisten korkean osaamistason työntekijöiden, yrittäjien ja investoijien huokuttelemiseksi tarjoamalla heille lisää maahantulokanavia ja parempia oleskeluolosuhteita.

Vuonna 2016 OECD‑maiden maahanmuuttajaväestön työllisyysaste pysyi suhteellisen vakaana 67,4 prosentissa, mikä oli prosenttipisteen korkeampi kuin edellisenä vuonna. Ulkomaalaista syntyperää olevien työttömyysaste on kuitenkin edelleen kantaväestöä korkeampi varsinkin Euroopassa.

Pakolaiskriisin taustaa vasten nähdään, että OECD:n alueella on panostettu vahvasti sellaisten politiikkaohjelmien suunnitteluun, joilla voidaan helpottaa vastasaapuneiden pakolaisten ja turvapaikanhakijoiden pääsemistä työmarkkinoille. Monet OECD‑maat ovat monipuolistaneet kotouttamistoimiaan tarjotakseen räätälöityjä toimenpiteitä, jotka muokataan työmarkkinoiden tarpeiden mukaisiksi. Samaan aikaan on ryhdytty korostamaan alkuvaiheen toimia, kuten aikaista osaamisen arviointia, ja kotoutumisprosessin nopeuttamista myös kotoutumisohjelmien kestoa lyhentäen. Useat maat ovat tehneet kotoutumisohjelmiin osallistumisen pakolliseksi.

Perhesiteen perusteella tapahtuva maahanmuutto

Perhesiteen perusteella tapahtuva maahanmuutto, joka kattaa neljä suurta alaryhmää (perheen perustaminen, mukana muuttava perhe, perheenyhdistäminen ja kansainvälinen adoptio), on ollut viime vuosina pysyvän maahanmuuton pääasiallinen kanava OECD:n alueelle. Muihin muuttajaryhmiin verrattuna aikuiset perheenjäsenmuuttajat pääsevät hitaasti vastaanottajamaiden työmarkkinoille.

Perhesiteen perusteella tapahtuva maahanmuutto kattaa laajan kirjon erilaisia muuttajia vastasyntyneistä vanhuksiin, kaikkien osaamistasojen työntekijöitä ja kaikkien alkuperämaiden kansalaisia. Tämä monimuotoisuus erottaa perhesideperusteisen maahanmuuton muista maahanmuuton kanavista. Kyseessä on monisäikeinen ilmiö, jota hallitaan OECD‑maissa laajalla valikoimalla erilaisia sääntöjä ja määräyksiä.

Viime vuosikymmenien aikana laajentuneiden oikeuksien rinnalle on noussut jatkuvasti tiukempia kelpoisuusehtoja ja kriteerejä, joiden perusteella perheille myönnetään oleskelulupia. Perhesiteen perusteella tapahtuvan maahanmuuton hallinnasta on tullut aina vain monimutkaisempaa, sillä siinä yritetään sovittaa yhteen erillisiä prioriteettejä ja politiikkatavoitteita. Vaikka tätä maahanmuuttoa pitäisi hallita, monet pakotteet rajoittavat tarvittavan hallinnan toteuttamista. Perhesiteen perusteella tapahtuvaa maahanmuuttoa käsittelevien nykyisten politiikkaohjelmien tulee vastata neljään olennaiseen haasteeseen: miten voidaan ennakoida paremmin perheiden muuttovirtojen tasoa, miten perheiden maahanmuuttosäännöt voidaan tasapainottaa maiden tarpeen kanssa pysyä houkuttelevina muuttokohteina haluttujen työperäisten maahanmuuttajien silmissä, miten perheenjäsenmuuttajille asetettuja ehtoja voidaan käyttää kotoutumisen nopeuttamiseen ja miten ilman huoltajaa saapuvien alaikäisten perheenyhdistämisoikeuksien kanssa toimitaan.

Tärkeimmät havainnot

Muuttoliike on korkeimmillaan sitten vuoden 2007

Pysyvä muuttovirta OECD‑maihin kasvoi 4,7 miljoonaan henkeen vuonna 2015 (+7 % verrattuna vuoteen 2014) ja alustavien tietojen mukaan muuttajien kokonaismäärä nousi todennäköisesti noin viiteen miljoonaan vuonna 2016.

Vuonna 2016 OECD‑maat rekisteröivät yli 1,6 miljoonaa turvapaikkahakemusta, samoin kuin vuonna 2015. Noin 1,5 miljoonalle ihmiselle myönnettiin kansainvälistä suojelua näiden kahden vuoden aikana.

Vuonna 2015 OECD:n alueella myönnettiin yhteensä yli 1,5 miljoonaa opiskelulupaa korkea‑asteen opiskelijoille.

OECD‑maiden ulkomaalaistaustaisen väestön kokonaismäärä oli 124 miljoonaa vuonna 2015.

Maahanmuuttajien pääsy työmarkkinoille paranee hitaasti

Yli kaksi kolmasosaa OECD‑maiden maahanmuuttajista on työssä. Ulkomaalaista syntyperää olevien työntekijöiden työttömyysaste oli vuonna 2016 keskimäärin 8,3 % OECD:n alueella ja 12,4 % Euroopan OECD‑maissa. Luvut ovat 1,8 ja 4,3 prosenttipistettä korkeammat kantaväestöön verrattuna.

Maahanmuuttajat ovat yliedustettuina rutiininomaisia tehtäviä sisältävissä työpaikoissa, mikä kasvattaa heidän riskiään työpaikan menettämisestä automaation yleistyessä. Euroopan OECD‑maissa 47 % ulkomaalaista syntyperää olevista työntekijöistä työskentelee pääsiassa rutiininomaisia tehtäviä sisältävissä työpaikoissa.

Perhesiteen perusteella tapahtuva maahanmuutto

Yli 1,6 miljoonaa perheenjäsenmuuttajaa sai oleskeluluvan OECD:n alueella vuonna 2015, mikä edustaa melkein 40 % pysyvän maahanmuuton kokonaisvirrasta.

Perheenyhdistäminen tapahtuu viiveellä verrattuna taloudellisista syistä muuttavien ryhmiin, mutta se vastaa myös muiden muuttokanavien ehtoja, käsittelyaikoja ja sääntöjä koskevien politiikkojen muutoksiin.

Perheen perustaminen on tärkeä ja jatkuvasti kasvava tekijä perhesiteiden perusteella tapahtuvassa maahanmuutossa. Monissa OECD‑maissa yli 10 % avioliitoista solmitaan maan kansalaisen ja ulkomaalaisen henkilön välillä.

Muihin maahanmuuttajaryhmiin verrattuna aikuiset perheenjäsenmuuttajat näyttävät pääsevän vastaaottajamaan työmarkkinoille muita hitaammin. Euroopassa he pääsevät keskimäärin samalle työllisyystasolle muiden maahanmuuttajaryhmien ja kantaväestön kanssa vasta 20 vuoden maassaoleskelun jälkeen.

Useimmissa OECD‑maissa puolisojen ja lasten maahanmuutolle on asetettu tulo‑ ja asuntovaatimuksia. Tällaiset rajoitukset ovat harvinaisempia maan kansalaisen ulkomaalaisen puolison ja lasten kohdalla. Viime vuosikymmenen aikana lukuisat OECD‑maat ovat lisänneet myös kielitaito‑ ja kotoutumisvaatimuksia, joiden työllisyysvaikutuksista on vain vähän näyttöä.

Summary of
OECD (2017), International Migration Outlook 2017, OECD Publishing.
http://dx/doi.org/10.1787/migr_outlook-2017-en

© OECD

Tämä yhteenveto ei ole virallinen OECD-käännös.

Tämän yhteenvedon kopioiminen on sallittua sillä edellytyksellä, että OECD:n tekijänoikeudet ja alkuperäisen julkaisun nimi mainitaan.

Monikieliset yhteenvedot ovat käännettyjä otteita OECD:n julkaisuista, jotka on julkaistu alun perin englanniksi ja ranskaksi.