OECD >Multilingual Summaries

OECD Business and Finance Outlook 2017

Summary in Finnish

OECD:n yritystoiminta‑ ja rahoituskatsaus 2017

Suomenkielinen tiivistelmä

On yhä selvemmin havaittavissa, että globalisaatio ei palvele suurta osaa yhteiskunnasta niin kehittyneissä kuin kehittyvissä maissa, mikä aiheuttaa eriarvoistumista ja vahingoittaa matalan osaamistason työntekijöitä. Vaikka tilanteen parantamiseksi tarvitaan paljon kansallisen tason toimia, on olemassa myös vahva tarve linjata kansalliset ja kansainväliset politiikkaohjelmat samansuuntaisiksi ja saada aikaan tasapuolisemmat toimintaolosuhteet yritysten rajatylittävälle toiminnalle. Tämä edellyttää globaaleilla markkinoilla toimivien maiden sitoutumista yhteisiin läpinäkyviin periaatteisiin, jotka ovat yhdenmukaisia kaikkia osapuolia hyödyttävän kilpailun, kaupan ja kansainvälisen investointitoiminnan kanssa. Kaupan, kansainvälisen investoinnin ja kilpailun hallinta ei ole kuitenkaan edistynyt tarpeeksi globaalilla tasolla tulosten parantamiseksi. Tämä katsaus tarjoaa empiiristä näyttöä siitä, miten epätasapuoliset toimintaolosuhteet voivat estää mittakaavaedun saamista, vääristää resurssien jakoa ja heikentää oikeudenmukaista kilpailua. Siinä käsitellään myös globaalin hallinnan aiheita ("säännöt" ja "normit") monilla politiikan aloilla.

Valuuttakurssien ja pääomataseiden hallinta

Tapahtuu se sitten kehittyneissä maissa tai nousevissa talouksissa, pääomataseiden hallinnalla tuettu valuuttakurssitavoitteesiin perustuva strategia ja/tai kauppatavaroiden hinnan määrittely tietyillä markkinaosuuksilla (valtion tuella) vääristää suhteellisia hintoja. Tällaiset käytännöt voivat haitata tietyn maan yritysten vientitoimintaa suosimalla jonkin toisen maan yrityksiä ja estää siten yrityksiä parantamasta tuottavuuttaan mittakaavaedun kautta. OECD:n säännöt talouden vapauttamisesta on laadittu tekemään pääomataseiden hallintapolitiikoista läpinäkyvämpiä ja luomaan kehykset avoimuuskehitykselle pitkällä aikavälillä huomioiden samalla taloudellisen kehityksen eri vaiheet.

Rahoitusalan sääntely ja riskit

Rahoitusalan epäjohdonmukainen sääntely siirtää riskejä uusille alueille. Pankkialan sääntelyuudistuksissa on tapahtunut valtavaa edistystä, mutta kaksi tasapuolisten toimintaolosuhteiden tavoitteen vastaista poikkeamaa on edelleen olemassa. Ensimmäinen johtuu eroista pankkien roolissa pääomamarkkinoiden suhteen eri maissa, mikä johtaa kilpailukyvyn ja muiden kuin rahoitusvakautta koskevien näkökohtien huomiointiin sääntelysääntöjen konkreettisessa laadinnassa. Toinen poikkeama liittyy Baselin riskipainotusjärjestelmään, joka antaa pankkialalla mahdollisuuden eri velkaantumisasteisiin samoilla pääomasäännöillä eri pankeissa ja eri lainkäyttöalueilla. Yleisesti ottaen pyrkimykset selvitä sääntelyuudistusten ja pankkien liiketoimintamallin muutosten vaikutuksista voivat johtaa häiriöiden suurempaan leviämisriskiin: tämä käy ilmi Finanssimarkkinoiden vakauden valvontaryhmän (FSB) ja muiden kansainvälisten järjestöjen seurantatiedoista.

Valtion yritykset ja liikakapasiteetti

Myönnetyistä tuista ja muista eduista johtuvat vääristymät ovat tavallisesti suuremmat valtion yritysten (SOE) kohdalla kuin yksityisten yritysten kohdalla. Valtion yritysten osuus maailman tärkeimmillä teollisuussektoreilla on kasvanut ja useimmat niistä ovat kotoisin Aasiasta. On tärkeää huomata, että niiden joukossa on suuria rahoitusyhtiöitä, joilla on avainasema muilla liiketoimintasektoreilla toimivien valtion yritysten rahoituksessa joskus varsin suotuisin ehdoin. Tämä käytäntö ja muut valtion tukimuodot aiheuttavat huolta epäoikeudenmukaisista käytännöistä ja johtavat liikakapasiteettiin tietyillä aloilla. Siksi säännöt tasapuolisten toimintaolosuhteiden takaamiseksi yksityisten yritysten ja valtion yritysten välillä ovat edelleen tarpeellisia. OECD on julkaissut useita toimintaohjeita valtion yritysten hallinnasta ja valtion omistajuuden hyvistä käytännöistä, jotka on laadittu monien edellämainittujen asioiden hoitamiseksi.

Rajatylittävät kartellit

Vilpillinen yhteistoiminta rajatylittävien kartellien kautta voi poistaa kuluttajilta ylikansallisten yritysten välisestä kilpailusta saatavan hyödyn ja siirtää sen osakkeenomistajille korkeampien hintojen tuomien voittojen muodossa. Tällaisen liikaveloituksen laajuus on merkittävä. 1990‑2015 välisenä aikana löydettiin ja sakotettiin 240 rajatylittävää kartellia, jotka vaikuttivat yhteensä 7,5 biljoonan dollarin kauppasummaan. Rajatylittävien kartellien ja liikaveloituksen torjuminen kulkee käsi kädessä muiden tasapuolisiin toimintaolosuhteisiin liittyvien näkökohtien kanssa. Kaikki OECD:n työkalut tarjouskeinottelun ja vakavimpien kartellien torjuntaan sekä kilpailuviranomaisten yhteistyön tehostamiseen on suunniteltu juuri näiden ongelmien ratkaisemista varten.

Korkeat merkintäsitoumuspalkkiot ja pääoman kustannukset

Oman pääoman ehtoinen rahoitus on parempi kuin velkarahoitus pitkän tähtäimen investointiprojekteissa, mutta silti yritykset ovat laskeneet liikkeeseen talouskriisin jälkeen valtavasti velkaa (varsinkin nousevilta markkinoilta) ja pääoman listautumisannit (IPO) ovat romahtaneet. Samaan aikaan kun johtava osakepääoman merkinnän takausmalli on luovuttanut paikkansa pankkikonsortioille ja rajatylittäville takausjärjestelyille yritysvelkojen liikkeeseen laskussa, palkkioiden korkea taso ja yhdenmukainen hinnoittelu näyttävät yleistyneen. Alle 100 miljoonan USA:n dollarin IPO‑operaation kustannukset nousevat keskimäärin 9‑11 prosenttiin operaation arvosta. Tämä tarkoittaa sitä, että kymmentä IPO‑operaatiota kohti yhden uuden yrityksen koko markkina‑arvo menee palkkioihin. Tämä puolestaan nostaa pääomakustannuksia ja sotii pitkäaikaista tuottavaa investointia vastaan. Kilpailuolosuhteiden parantaminen näillä markkinoilla voisi johtaa parempiin tuloksiin.

Rajatylittävät kaupan esteet rahoituspalveluissa

Suorat kaupan esteet rahoituspalveluissa (kuten muutkin kaupan rajoitukset) haittaavat globaalin talouden toimintaa.Tässä katsauksessa annetaan siitä kolme esimerkkiä: kansainvälisen jälleenvakuutuksen hyödyt, eläkesäätiöitä koskevat kansalliset säännöt ja määräykset, jotka yllyttävät "kotimaavinoumaan" niiden toiminnassa, ja Brexit. Brexitin suhteen voidaan todeta, että OECD:n säännöt talouden vapauttamisesta antavat aivan tarpeeksi tilaa pragmaattiselle lähestymistavalle Yhdistyneen kuningaskunnan irtautumisessa Euroopan unionista.

Vastuullinen liiketoiminta globaaleissa toimitusketjuissa

Vastuullisen liiketoiminnan periaatteissa (RBC) huolehditaan sosiaalisista ja eettisistä aiheista samaan aikaan liiketoiminnan globaalien tulosten kanssa toimitusketjun hallinnan ja sen piiriin kuuluviin yhteisöihin kohdistuvien havaittujen vaikutusten kontekstissa. Kestävät toimitusketjut ja yrityksen parempi taloudellinen suorituskyky voivat kulkea käsi kädessä ‑ tuloksena win‑win ‑tilanne. Toimitusketjujen hallinnassa due diligence ‑strategialla on vahvat mahdollisuudet parantaa luottamusta ja vähentää kaupankäyntiin ja kansainvälisiin investointivirtoihin kohdistuvia sosiaalisia ja ympäristöllisiä häiriöitä, jotka tukkivat yritystason tiet parempaan tuottavuuteen ja kestävään kasvuun. Monikansallisiin yhtiöihin ja toimitusketjun due diligence ‑tarkastuksiin liittyvät OECD:n välineet sopivat hyvin tähän tehtävään.

Lahjonta ja korruptio

Ulkomaisten virkamiesten lahjonta ja korruptio vääristävät resurssien jakoa ja heikentävät globalisaation hyötyjä aiheuttamalla ylisuurten voittojen muuttamista yksityiseksi hyödyksi (diktaattorit ja sotilasjohtajat mukaanlukien) sen sijaan, että ne investoitaisiin teknologiaan, opetukseen ja koulutukseen sekä laadukkaaseen infrastruktuuriin sijaintimaassa. OECD:n lahjonnan vastaisen yleissopimuksen parempi noudattaminen ja täytäntöönpano auttaisi lisäämään vähemmän korruptoituneiden ulkomaisten investointien kohdemaiden lukumäärää ja auttaisi näin toimintaolosuhteiden tasapuolistamista ja edistäisi kestävää kasvua. Sopimuksen tiukempi täytäntöönpano auttaisi parantamaan globalisaation kuvaa maailman taloudessa.

Summary of
OECD (2017), OECD Business and Finance Outlook 2017, OECD Publishing.
http://dx/doi.org/10.1787/9789264274891-en

© OECD

Tämä yhteenveto ei ole virallinen OECD-käännös.

Tämän yhteenvedon kopioiminen on sallittua sillä edellytyksellä, että OECD:n tekijänoikeudet ja alkuperäisen julkaisun nimi mainitaan.

Monikieliset yhteenvedot ovat käännettyjä otteita OECD:n julkaisuista, jotka on julkaistu alun perin englanniksi ja ranskaksi.