OECD >Multilingual Summaries

OECD Employment Outlook 2015

Summary in Hungarian

OECD foglalkoztatási kilátások 2015

Összefoglalás magyarul

A munkaerő‑piaci feltételek javulnak, de a fellendülés még messze nem teljes

A munkaerő‑piaci feltételek általában véve javulást mutatnak az OECD‑országokban, de a közelmúltbéli gazdasági válságot követő fellendülés még most is erősen egyenetlen az egyes országokban. A foglalkoztatottság növekedésének üteme az OECD‑térségben még mindig túl lassú ahhoz, hogy a közeljövőben bezárulhasson a válság által előidézett foglalkoztatási szakadék. A foglalkoztatás összetétele a részmunkaidős formák felé tolódott el, ugyanakkor kevesebb lett a munkahely a gyártásban és az építőiparban, ami egyes munkanélküliek számára megnehezítheti a teljes munkaidőben való elhelyezkedést. Ennek megfelelően a munkanélküliség még 2016 végén is magas lesz. 2014 negyedik negyedévében az OECD átlagos munkanélküliségi rátája 7,1% volt, ami még mindig 1,6 százalékponttal magasabb a válság előtti szintnél. Az előrejelzések szerint 2015 hátralévő részében és 2016‑ban is folytatódik a munkanélküliség lassú csökkenése. A munkanélküliségi ráta 2016 utolsó negyedévére 6,6%‑ra csökkenhet, ám Görögországban és Spanyolországban 20% felett marad. A tartós munkanélküliség ugyancsak elfogadhatatlanul magas, és fennáll a veszélye annak, hogy az ebbe a csoportba tartozók közül sokan kikerülnek a munkaerőpiacról, ami megnehezíti a munkanélküliség csökkentését. A fiatalok munkanélküliségi rátája számos országban még mindig jóval meghaladja a válság előtti szinteket, csakúgy, mint azon fiatalok aránya, akik sem a foglalkoztatásban, sem az oktatásban nem vesznek részt (az ún. NEET‑csoport). A gyenge reálbér‑növekedés továbbra is gondot jelent, különösen az eurótérségben.

A minimálbéreket szorosan össze kell hangolni az adókedvezmény‑politikákkal, hogy hatékonyabban növeljék az alacsony keresetű munkavállalók jövedelmét

Németországban a közelmúltban vezették be a kötelező minimálbért, így most már a 34 OECD‑ország közül 26 alkalmaz valamilyen formában nemzeti minimálbért. A minimálbér növelheti az alacsony keresetű munkavállalók jövedelmét, de ez két fontos tényezőtől függ. Először is, a minimálbért nem szabad túl magasra emelni, mert ez munkahely‑ és jövedelemvesztést eredményezhet az alacsony keresetű munkavállalók számára. Másodszor, a minimálbért össze kell hangolni az adókedvezmény‑politikákkal annak biztosítására, hogy a minimálbéremelés a munkavállalók számára magasabb nettó fizetést eredményezzen, ugyanakkor a munkáltatók foglalkoztatási költségeinek emelkedése is korlátozva legyen.

A béregyenlőtlenség kisebb azokban az országokban, amelyek jobban képesek a szakismeretek iránti növekvő kereslet kielégítésére

Az OECD‑országok legnagyobb részében folyamatosan nő az egyenlőtlenség, és a növekedés megállítására vagy visszafordítására tett erőfeszítések igen előkelő pontként szerepelnek a politikai napirendben. A felnőttek készségeit vizsgáló felmérésből (PIAAC) származó, a munkaerő információ‑feldolgozási készségeire vonatkozó legfrissebb adatok rávilágítanak arra, hogy a készségek fontos szerepet játszanak a háztartások jövedelmi egyenlőtlenségének egyik fő mozgatórugójául szolgáló béregyenlőtlenség terén az egyes országok között mutatkozó különbségekben. Mindent egybevéve tehát a készségekbe, szakismeretekbe való beruházás jelentős hatással van a béregyenlőtlenségre – különösen ott, ahol a kereslethez viszonyítva hiány van a szakismeretekből. Azokban az országokban, ahol a szakismeretek eloszlása kevésbé egyenletes, a béregyenlőtlenség is magasabb. A készségek és szakismeretek hatékonyabb kiaknázása segíthet az egyenlőtlenség csökkentésében azáltal, hogy szorosabb kapcsolatot teremt a munkavállalók szakismeretei, a termelékenység és a bérek között.

Aktivizálási politikák az inkluzívabb munkaerőpiacokért

Elengedhetetlenül fontos minden ember számára jobb esélyeket biztosítani az aktív munkaerő‑piaci részvételhez annak fényében, hogy a népesség gyorsan öregszik, és be kell gyógyítani a globális gazdasági és pénzügyi válság által ejtett gazdasági és társadalmi sebeket. A hatékony aktivizálási politikák segíthetnek az egyes országok lakosai produktív potenciáljának kiaknázásában, továbbá hozzájárulhatnak az adott ország gazdasági növekedéséhez, társadalmi kohéziójához és szociális védelmi rendszerének fenntarthatóságához. Ehhez fenn kell tartani az álláskeresők aktív álláskeresés iránti motivációját, egyidejűleg javítani kell foglalkoztathatóságukat és ki kell szélesíteni lehetőségeiket, hogy megfelelő munkakörbe kerülhessenek, és megtarthassák azt. E három elem – motiváció, foglalkoztathatóság és lehetőség – megvalósítását hatékony, jól működő munkaerő‑piaci intézmények és politikák révén kell biztosítani, amelyek a sikeres aktivizálási stratégia alappillérei.

A munkavállalói élet minősége: jövedelmi mobilitás, munkaerő‑piaci kockázat és hosszú távú egyenlőtlenség

Az, hogy a jövedelmi egyenlőtlenség hogyan fordul át bármely időpontban hosszú távú munkabér‑egyenlőtlenségbe, a jövedelmi egyenlőtlenség – azaz a jövedelmi létrán való le‑fel mozgás, valamint a foglalkoztatásba való be‑ és kilépés – fokától függ. Szimulációs technikát alkalmazva, rövid panel‑adatsorok alapján 24 OECD‑országra vonatkozóan elemeztük a munkavállalói életpályákat. Átlagban véve az látható, hogy egy adott évben az egyenlőtlenség háromnegyede állandó jelleggel fennáll, míg a maradék a mobilitás eredményeként kiegyenlítődik a ciklus folyamán. A mobilitás nem mutatkozik magasabbnak azokban az országokban, ahol nagyobb az egyenlőtlenség. A hosszú távon alacsony jövedelmek legfőbb meghatározó tényezői a krónikus munkanélküliség, a gyenge kognitív készségek, az atípusos foglalkoztatási formák és a gyenge termelékenységgel dolgozó cégek. A munkanélküliség elleni biztosítás fontos szerepet játszik a munkavállalói életpálya biztosabbá tételében azáltal, hogy csökkenti a munkanélküliség miatti jövedelemkiesés kockázatát. A minimálbér csökkenti a szélsőségesen alacsony kereset kockázatát, de jövedelemegyenlőtlenség‑csökkentő hatását hosszú távon tompítja a mobilitás és a potenciálisan kedvezőtlen foglalkoztatási hatások kiegyenlítő hatása.

A munkaminőség javítása a feltörekvő gazdaságokban

A rossz munkaminőség komoly politikai problémát jelent a feltörekvő gazdaságokban. Bár a rendelkezésre álló adatok korlátozott volta miatt nehéz a mérése, a munkaminőség elemzése a legjelentősebb feltörekvő gazdaságokban az alábbi három dimenzió mentén történt az OECD munkaminőség keretrendszerével összhangban: a jövedelmek minősége (az átlagjövedelmek és az egyenlőtlenség kombinációja); a munkaerő‑piaci biztonság (mely a munkanélküliség kockázatát és a szélsőségesen alacsony kereset kockázatát is tartalmazza); valamint a munkakörnyezet minősége (a munkahelyi stressz vagy a nagyon hosszú munkaidő előfordulása alapján mérve). A feltörekvő gazdaságok mind a három dimenzióban rosszabbul teljesítenek az OECD‑országoknál. A legrosszabb minőségű munkákat általában a fiatalok, az alacsonyan képzettek és az informális munkavállalók végzik. Politikai szemszögből nézve a legjobban teljesítő OECD‑országok tapasztalata azt mutatja, hogy a magas munkaminőséget magas foglalkoztatottsági rátákkal lehet párosítani. Ezért a munkaminőség javítására tett intézkedéseket nem szabad a munkahelyteremtés szükségszerű béklyójának tekinteni. Meghatározásra kerültek a feltörekvő gazdaságokban a minőségi munkahelyek létrehozásának ösztönzéséhez legjobban megfelelő munkaerő‑piaci és szociális védelmi politikák.

Summary of
OECD (2015), OECD Employment Outlook 2015, OECD Publishing.
http://dx/doi.org/10.1787/empl_outlook-2015-en

© OECD

Ez az összefoglalás nem hivatalos OECD fordítás.

Ez az összefoglalás abban az esetben másolható, ha megemlítésre kerül az OECD szerzői joga és az eredeti kiadvány címe.

A többnyelvű összefoglalások az eredetileg angol ill. francia nyelvű OECD kiadványok kivonatos fordításai.

Az OECD on-line könyvesboltban díjmentesen állnak rendelkezésre: www.oecd.org/bookshop

További információ kérhető a Közügyi és Kommunikációs Igazgatóság Jogi és Fordítási Csoportjától: rights@oecd.org, fax: +33 (0)1 45 24 99 30.

OECD Rights and Translation unit (PAC)
2 rue André-Pascal, 75116
Paris, France

Látogasson el honlapunkra: www.oecd.org/rights