OECD >Multilingual Summaries

OECD-FAO Agricultural Outlook 2017-2026

Summary in Estonian

OECD‑FAO põllumajandusprognoos 2017–2026

Eestikeelne kokkuvõte

Põllumajandusprognoos 2017–2026 on OECD ja FAO ühisel jõul valmiv väljaanne, mis koostatakse liikmesriikide valitsuste asjatundjatelt ja erialaorganisatsioonidelt saadavate andmete põhjal. Selles antakse ühine hinnang põllumajandus‑ ja kalatoodete turule keskpikas (kümme aastat) perspektiivis riiklikul, piirkondlikul ja üleilmsel tasandil. Selle aasta väljaandes on pühendatud eraldi peatükk Kagu‑Aasia põllumajandus‑ ja kalandussektorile.

Selle aasta prognoosi kontekst on enamiku kaupade rekordiline tootmine ja külluslikud varud 2016. aastal, mis hoiab hindu viimase kümnendi tipphindadest oluliselt madalamal. Teravilja‑, liha‑ ja piimatoodete keskmine hind vähenes 2016. aastal, samas kui õliseemnete, taimeõlide ja suhkru hind tõusis veidi.

Nõudluse kasvus prognoositakse vaadeldaval perioodil olulist aeglustumist. Viimasel kümnendil põhjustas kasvu esiteks Hiina Rahvavabariik, kus nõudluse suurenemine liha ja kala järele tõi kaasa söödatarbimise kasvu peaaegu 6% aastas, ja teiseks üleilmne biokütusesektor, kus tooraine kasutamine kasvas peaaegu 8% aastas. Nõudlust suurendas ka teraviljavarude täienemine 230 miljonit tonni viimasel kümnendil. Need hiljaaegsed mootorid ei toeta turge keskpikas perspektiivis tõenäoliselt samamoodi ning pole näha ka teisi allikaid, mis neid asendaksid.

Toidunõudluse kasv pea kõikide kaubaartiklite puhul on prognoosi kohaselt väiksem kui eelmisel kümnendil. Üleilmselt jääb teraviljanõudlus ühe elaniku kohta suures osas samaks, kasvu oodatakse vaid vähimarenenud riikides. Lihatarbimise väljavaated on paljude riikide hiljutiste suundumuste põhjal piiratud, sest toitumisharjumused, madal sissetulek ja tarnepiirangud takistavad tarbimise kasvu. Lisakaloreid ja ‑valku saadakse eeldatavasti peamiselt taimeõlist, suhkrust ja piimatoodetest. Üldiselt võetakse lääne toitumisharjumusi omaks piiratud ulatuses.

2026. aastaks saavutab kaloraaži kättesaadavus prognoosi järgi keskmiselt 2450 kcal päevas vähimarenenud riikides ja ületab 3000 kcal päevas teistes arenguriikides. Siiski jääb toiduga kindlustamatus kriitiliseks üleilmseks probleemiks ning alatoitluse esinemine kõigis selle vormides tekitab paljudes riikides uusi probleeme.

Etanooli ja biodiisli nõudluse kasv on vähenenud fossiilsete kütuste hindade languse ja valitsuste poliitikast tulenevate stiimulite vähenemise tõttu. Kuigi prognoositakse energiahindade tõusu, kasvab sellest tulenev nõudlus biokütuse lähteainete järele, eriti maisi ja suhkruroo järele biodiisli jaoks vajaliku etanooli ja taimeõli pärast aeglaselt, välja arvatud arenguriikides, kus nõudluse suurenemist tekitab proaktiivsem riigisisene poliitika.

Põllukultuuride tootmise tulevane kasv oleneb peamiselt saagikuse suurenemisest. Saagikuse kasvus prognoositakse kerget vähenemist, kuid tootlikkust saaks suurendada, kõrvaldades siiani esinevad suured saagikuse puudujäägid, eelkõige Sahara‑taguses Aafrikas. Üleilmne teraviljakasvatuse pindala suureneb vaid marginaalselt, samas kui sojaubade pindala laienemine rahuldab prognoosi kohaselt nõudluse loomasööda ja taimeõli järele.

Liha‑ ja piimatootmise kasv tuleneb nii karjade kui ka tootlikkuse suurenemisest ühe looma kohta, kuid suured erinevused tootmise intensiivsuses püsivad. Linnuliha tootmise kasv moodustab kogu kümnendil pea poole üldisest lihatootmise kasvust. Piimatootmise kasv kiireneb võrreldes eelmise kümnendiga, eelkõige Indias ja Pakistanis.

Vesiviljelus moodustab suure osa kalandussektori kasvust, sest püütava kala toodangu määrab praegune varude tase ja kehtiv ülepüüki piirav poliitika. Hiinale jääb endiselt üle 60% üleilmsest kalatoodangust. Kasvanduskalade tootmine on prognoosis vaadeldavatest kaupadest kõige kiiremini kasvav valguallikas.

Põllumajandus‑ ja kalatoodetega kauplemise kasv aeglustub prognoosi kohaselt umbes pooleni eelmise kümnendi kasvukiirusest. Kaubandus moodustab eesseisval kümnendil üldjoontes siiski püsiva osa sektori tootlikkusest. Põllumajandustoodetega kauplemine on üldiselt osutunud makromajanduslike kõikumiste suhtes vastupidavamaks kui kauplemine teiste kaupadega. Arvestades põllumajandussektori suhteliselt kõrget kaitsetaset, võib põllumajandustoodetega kauplemist suurendada turu liberaliseerimine.

Toiduimport muutub toiduga kindlustatuse jaoks üha olulisemaks, eriti Sahara‑taguses Aafrikas, Põhja‑Aafrikas ja Lähis‑Idas. Kuigi mõnes riigis võib selle põhjuseks olla nõudluse suurenemine ja ebapiisavad loodusressursid toidu kasvatamiseks oma riigis, võib see teistel juhtudel anda märku põllumajandusarengu probleemidest, millega tuleks tegeleda.

Puhaseksport suureneb Põhja‑ ja Lõuna‑Ameerikast, Ida‑Euroopast ja Kesk‑Aasiast, puhasimport aga kasvab teistes Aasia ja Aafrika riikides. Eksport jääb endiselt mõne üksiku tarneriigi pärusmaaks, samas kui import on laialt hajutatud. See võib tähendada, et maailmaturg on looduslikest ja poliitilistest teguritest tulenevate tarnešokkide suhtes tundlikum kui nõudlusest tulenevate šokkide suhtes.

Prognoositavate pakkumise ja nõudluse alustingimuste järgi hakkavad enamiku põllumajandus‑ ja kalatoodete reaalhinnad kergelt langema, jäädes järgmisel kümnel aastal alla varasemate tipphindade. Põllumajandustoodete hinnad on üsna kõikuvad ning võivad pika aja jooksul pikaajalisest suundumusest tugevalt kõrvale kalduda.

Kagu‑Aasia

Prognoosi eripeatükis keskendutakse Kagu‑Aasia riikidele, kus majandus on tugevalt kasvanud ning põllumajandus‑ ja kalandussektor kiirelt arenenud. Laiapõhjaline kasv on võimaldanud piirkonnas viimastel aastatel oluliselt alatoitumust vähendada.

Põllumajanduse ja kalanduse kasv piirkonnas on siiski kaasa toonud suureneva surve loodusressurssidele, eelkõige ekspordile suunatud kalanduse ja palmiõli sektoris. Prognoosis ennustatakse palmiõli tootmise kasvu olulist aeglustumist, sest peamised tootjariigid keskenduvad säästvale arengule.

Säästva tootlikkuse kasvu jaoks on vajalik parem ressursihaldus ning teadus‑ ja arendustegevuse osakaalu suurenemine. Riisitootmist toetav poliitika tuleks samuti üle vaadata, et see soodustaks põllumajanduse mitmekesistumist. Arvestades piirkonna tundlikkust kliimamuutuse suhtes, on kohandumiseks vaja investeeringuid.

Summary of
OECD (2017), OECD-FAO Agricultural Outlook 2017-2026, OECD Publishing.
http://dx/doi.org/10.1787/agr_outlook-2017-en

© OECD

Käesolev kokkuvõte ei ole OECD ametlik tõlge.

Käesoleva kokkuvõtte kasutamine on lubatud OECD autoriõiguse ja originaalse väljaande pealkirja mainimisel.

Erinevates keeltes kokkuvõtted on väljavõtted OECD esialgsest inglis- ja prantsuskeelsest väljaandest.